Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 02.08.2005
Suomennos: cotton ja Kymmel
Oikoluku: Kymmel ja cotton
Tässä sinä olet.
Seisoen silmät kiinni sateessa.
Et kuvitellutkaan tekeväsi mitään tällaista.
Et ajatellut olevasi, -
kuinka sanoisin, kuten joku, joka katsoo kuuta -
tai viettää tuntikausia tuijottamassa auringonlaskua.
Taidat tietää minkälaisia ihmisiä tarkoitan.
Tai sitten et.
Joka tapauksessa kaltaisesi sinnittelevät näin kylmässä -
tunteakseen paidan läpi valuvan veden ihollaan.
Tunteakseen pehmeän ruohomaton jalkojensa alla ja sen tuoksun.
Kuunnellen sadepisaroiden ääntä niiden osuessa lehtiin.
Kaikkia niitä asioita, joita ei opi kirjoista.
Tässä sinä olet.
Kuka olisi uskonut?
Sinä.
Kolmas oppitunti: Vuoropuhelu.
Katsohan tätä. Jätä se iso minulle.
- Hyvä on. - Etkö edes...
Kuinka sinä aina -
saat ison?
Ansaitsen ison.
Sinun pitäisi ehkä -
kokeilla liitua.
- Laurie... - Puhallan poispäin.
- Luulin sinun lopettavan. - Minä lopetankin.
Sepä hienoa.
En voi olla syömättä ja tupakoimatta yhtä aikaa.
Miksi sinun pitäisi olla syömättä?
Et sinä ymmärrä. Pudotat painoasi vain ajattelemalla sitä.
Olet varmasti laihtunut kuukauden aika.
- Luulet vain. - Enkä luule.
Jos olisit yhtä lihava kuin minä, niin katselisit pelkästään muiden naisten vartaloita.
Olet ihan hassu. Et sinä ole lihava.
Kyllä minä läskit huomaan. Katso nyt tätä vatsaa. Se ei ole lihavan ihmisen vatsa.
Syön niin kuin ennenkin. Eilen söin litran jäätelöä.
En ole syönyt jäätelöä pitkään aikaan.
Kuule, -
- ethän ole sellaisella jäätelökuurilla? - Joo, Benin ja Jerryn ihmekuurilla.
- Ihanko totta? - Ei.
- Tiedätkö, mitä ajattelen? - Mitä?
Maissintähkää.
Runsaiden höysteiden ja voin kera.
Dieetistä puhuminenkin tekee minut nälkäiseksi.
- Nähdään huomenna. - Huomiseen.
Hei.
- Etsiikö Don uutta työpaikkaa? - Ainahan hän.
Voisin kysyä hotellista jotain.
Ei tarvitse.
Viimeiseksi haluan teidän kahden riitelevän sielläkin.
Miksi kuuntelet tätä?
Miksi et kuuntele musiikkia, kuten normaalit ihmiset?
Äiti, kukaan ei ole normaali.
Normaalia ihmistä ei ole olemassakaan.
Toin tytöille leivoksia aamiaiseksi. Ne ovat hieman litistyneitä, mutta ihan hyviä.
Kuka vuokrasi Nathanin talon?
En tiedä. Joku muuttaa sinne sunnuntaina.
Barry Manilow.
Mitä?
Barry Manilow. Hän on normaali ihminen.
Hyvää yötä, äiti.
Tee tilaa.
Ovatko nuo jalkasi vai hierotko jääkuutioilla jalkojani?
Ne ovat sittenkin jääkuutioita.
Ei auta kuin lämmitellä niitä.
Tästä kohdastakin palelee.
Minua paleltaa joka paikasta.
Laitoitko pyykit koriin?
- Laitoin. - Kiitos.
Väsyttääkö?
- Selvä. - Ei!
Olet liian nuori. Kerron kun olet vanhempi.
- Haluatteko lisää maitoa? - Ole kiltti ja kerro heti.
Juokaa maitonne. Meidän pitää kohta lähteä.
Kaadoit maitosi. Minähän sanoin, että olet liian nuori.
Patsy, etkö voisi kerrankin juoda maitoasi kaatamatta sitä?
Ei, ei.
Mitä sinä teet?
Miksi Kiviset ja Soraset eivät mene uimarannalle?
En tiedä. Älä vaihda puheen aihetta. Missä äiti pitää puserojanne?
Äiti, söin kaikki hiutaleet, mutta Patsy ei.
Pikku haaveri vain.
Vihreässä laatikossa tyttöjen sängyn alla on toinen pusero.
Nosta kädet ylös. Tämä pitää riisua.
Se on kastunut maidosta. Tarttuiko se kiinni?
Mihin Patsy joutui? Siellähän Patsy on.
Puetaan tämä yllesi.
Lancen veli soitti eilen. Hänellä saattaa olla minulle töitä.
Eihän! Hienoa!
Missä avaimet ovat?
- Ne ovat kai yhä virtalukossa. - Niinkö.
Tytöt, teidän on puettava takki ylle.
Pitääkö Patsylle kertoa mistä lapset tulevat?
- Minusta hän on liian nuori. - Niin on.
- Pue ensin takki yllesi. - Wilmington Driveen rakennetaan uimahalli.
- Ei kai. - Kyllä.
Tiedän.
- Lykkyä tykö. - Kiitos.
Voisitko noutaa tytöt koulusta, koska minulla voi mennä myöhään?
- Totta kai. - Hyvä. Tytöt.
- Lakki päähän ja hanskat käteen. - Lämmitän auton ja lähdemme kahden minuutin kultua.
Kaksi minuuttia. Kyllä!
Auttaisitko Patsya? Pukeudu ensin itse.
- Pitäkää hauskaa, tytöt. - Hei, äiti.
Sainpas sinut.
Ann, -
ripustan pyykkiä kuivumaan. Voisin ripustaa sinunkin samalla.
Ann, oletko siellä?
- Laita vaatteesi pussiin ja pue tämä yllesi. - Kestääkö tämä kauan?
- Minun pitäisi noutaa lapset. - En todellakaan tiedä.
- Voisinko pyytää äitiäni noutamaan heidät? - Emme voi sallia mitään poikkeuksia.
- Odottaako äitisi ulkopuolella? - Hän tuli kanssani. Ann Matland.
- Unohdin mainita asiasta hänelle. - Katson mitä voin tehdä.
Riisuudu nyt tai muuten vietät täällä koko päivän.
Kiitos.
John, Charlie Bob, Seymour, -
Jack ja Bill.
Ole hyvä ja seuraa minua.
Pyysikö hoitaja äitiäni noutamaan lapseni? Minun piti noutaa heidät...
- Kenelle te puhuitte? - Toiselle hoitajalle. En tiedä hänen nimeään.
Tiedättekö kuinka paljon hoitajia täällä on töissä?
Tiedättekö te millaista on palella uuvuksissa koulun portilla -
samalla kun muiden äidit noutavat lapsensa.
Tiedän.
Yritän etsiä äitisi.
Hei Ann. Olen tohtori Thompson. Vilkaisen ultraääni tuloksiasi.
Miksi tämä tehdään uudestaan?
- Kuinka lapsesi voivat? - Olen huolissani, -
sillä minun piti noutaa heidät...
Älä huolehdi nyt mistään. Tämä on pian ohi.
- Ann, soisitko hetken anteeksi? - Toki. Tämähän on sinun sairaalasi.
- Ann, tohtorit Stuart ja Lance. - Hei!
- Onko kukaan pyytänyt äitiäni hakemaan tytärtäni? - Sopiiko, että jatkamme vielä pari minuuttia?
Asuuko miehesi samassa taloudessa? - Kyllä. Hän...
Hän rakensi uima-allasta koko päivän.
Olet yliopistossa töissä.
Kyllä, siivoan siellä iltaisin.
Olet 23.
Täytän joulukuussa 24 vuotta. Olen Vesimies.
Mikä sinä olet horoskoopissa? Mikä helkkari minua vaivaa?
Kuvasimme kolme kertaa ja...
Etkö varmasti halua soittaa miehellesi?
Minusta on parempi olla soittamatta.
Kuvasimme kolme kertaa ja määräsin ottaa koepalan...
Eli mitä?
Sinulla on kasvain.
Molemmissa munasarjoissa.
Se on edennyt vatsalaukkuun ja alkanut levitä maksaan.
Se on melko pitkällä, vai?
Mikäli olisit 20 vuotta vanhempi, niin leviäminen olisi hitaampaa ja voisimme leikata sen.
Mutta solusi ovat sangen nuoria. Itse asiassa liian nuoria -
ja pelkäänpä, että mitään ei ole tehtävissä.
- Kauanko minulla on aikaa? - Kahdesta kolmeen kuukautta.
- Ja minä kun luulin olevani raskaana. - Ei. Ikävä kyllä.
Odotinkin jotain melko vakavaa, koska istuit viereeni.
Toimistoani remontoidaan. Ilmastointi vaihdetaan ja...
Se ei ole totta.
En pysty kasvotusten kertomaan, että joku menehtyy.
En ole koskaan kyennyt.
Hoitajat ovat alkaneet huomautella siitä.
Perheesi saattaa haluta toisen lääkärin mielipiteen.
Sellaisenko, joka suoraan silmiin katsoen kertoisi saman kuin sinäkin?
- Haenko sinulle kahvia? - Ei.
Viskiä?
- Mahtaisitkohan tarjota tupakkaa? - En.
- Olisiko karamellia? - Kara... Kyllä.
Aika hyvää.
Millä tämä on maustettu?
Inkiväärillä.
Se onkin melko hyvää.
Hieman väkevää, mutta ei se mitään.
Hankin muutamia esitteitä, joissa osapuilleen selitetään kaikki.
Sekä reseptejä lievittämään pahoinvointia ja haluaisin tutkia sinua ensiviikolla.
Varasin ajan ja suoran numeron mikäli sinun on tarpeen soittaa minulle.
Kyllä se sopii. Saisinko vielä karkin läksiäislahjaksi?
Olen pahoillani, se oli viimeinen.
Hankin ensiviikoksi enemmän karamellia.
Isälläsi oli tapana juoda pullo viskiä ja sanoa sitä aamiaiseksi.
Menettäisit kontrollin samasta määrästä olutta.
Et edes käyttänyt huumeita lukiossa. Imaisit vain joskus pilveä.
Vetämättä henkeen, kuten Yhdysvaltain entinen presidentti Bill Clinton.
Odottivatko he kauan?
No, hyvä.
Suuret kiitokset, äiti. Olen palveluksen velkaa.
Ei, he tekevät veritarkistusta.
Luultavasti minulla on anemia. Sen takia olen ollut huonokuntoinen.
Sinähän tiedät heidät. Heistä ei helposti pääse eroon.
Testaavat uusia koneitaan kuin pikkulapset.
Äiti, pitää lopettaa, koska hoitaja noutaa minut kohta. Hei, ja kiitos.
Nyt haluaisit kokeilla kaikkia maailman huumeita, -
mutta mikään huume ei muuttaisi tunnetta, että koko elämäsi on ollut unta, josta äsken heräsit.
"Haluan syödä kakun ammeessa", kissa nauroi.
"Sinunkin pitäisi joskus kokeilla", hykerteli kissa istualtaan.
Silloin suutuin, sillä ei nyt ollut leikin aika. Sanoin: "Pois sieltä kissa!"
- Hei, äiti. - Hei. Oletteko olleet kiltisti.
Äiti, kerrotko meille sadun? Isä lukee sen liian nopeasti.
Kiitti vaan, senkin pikku riiviö.
En lue liian nopeasti.
- Kuinka voit? - Hyvin. Minulla on anemia.
Sen takia minua on huimannut, joten sain rautaa ja vitamiineja. Miten Lancella sujui?
- Aloitan maanantaina. - Ihanko totta! Hienoa.
Niin, ja siellä riittää työtä ainakin vuodeksi.
- Todella hienoa! - Niin on.
- Teitkö tytöille ruokaa? - Isä teki pirtelöä ja ranskalaisia.
Hän kielsi kertomasta sinulle. Se oli tosi hyvää.
Äiti, minä söin kaiken ja join pirtelön.
Ranskalaiset ovat vihanneksia. Tehty perunoista ja siis kunnon ruokaa.
Ne kuuluvat ruokaympyrään. Anteeksi, pikku kestit vain, koska sain töitä.
- Mikä sinua oikein vaivaa? - Olen pahoillani.
- No niin, joutuin orrelle nukkumaan. - Saanko jäädä, vai pitääkö lähteä?
Saat sinä jäädä.
Hyvää yötä kummallekin.
Pannaan silmät kiinni.
Silmät kiinni, niin lähdemme matkalle.
Voi, ei!
Aallot vain yltyvät -
ja me polskahdamme veteen.
- Ei. Mikä tuo on? - Onko se hai?
Se onkin hai.
Se on hyvin vihainen meille. Se luuli tätä jokea mereksi.
Se on todella kiukkuinen.
Kas tässä. Minusta sinun pitäisi syödä ne.
- Aiotko mennä töihin? - Kyllä, vuoroni alkaa kohta.
Äitisi sanoi voivansa auttaa mikäli haluat levätä.
Ei, minun pitää mennä.
Luulin, että olit raskaana.
Niin minäkin.
- Oletko varmasti kunnossa? - Olen. Hieman väsyttää vain.
Voisimme mennä Whalebay Beachiin, kun saan ensikuun palkan.
Haluaisitko lähteä?
Kyllä, se olisi mukavaa.
Patsy ei ole edes ollut hiekkarannalla.
Minulla on hyvä aavistus asioista. Tarkoitan uima-altaan suhteen.
Ihan totta.
Ajattelu.
Sinulla ei ollut tapana ajatella.
Kun sinulla on 17-vuotiaana lapsi miehen kanssa, jota ainoastaan olet suudellut -
ja 19-vuotiaana toinen lapsi saman miehen kanssa.
Asut asuntovaunussa äitisi takapihalla ja isäsi on istunut vankilassa 10 vuotta, -
niin sinulle ei jää aikaa ajatella.
Kenties olet niin laiska, että unohdit kuinka ajatellaan.
- Mitä tämä on? - Kahvia.
- Aivan, ja minä tilasin espressoa. - Espressokeitin on rikki.
Siinä tapauksessa, miksi jätitte kertomatta ettei se toimi.
Kuvittelin teidän haluavan kahvia.
Te toitte kahvia, vaikka minä pyysin espressoa.
Hyvä on, koettakaa rauhoittua.
Ensiviikolla meillä on espressoa.
- Hei, voisitteko lainata kynää? - Totta kai.
Kirjoitan ensin muistiin tilauksesi. Sitten saat kynän ja olemme kumpikin tyytyväisiä.
Selvä, haluan...
Älä vain tilaa espressoa tai cappuccinoa, koska keitin on rikki. Niitä saa samasta koneesta.
Selvä. Haluaisin... viinerin.
Niitä ei ole, ennen kuin huomenna.
Saisinko kahvia ja mitä tahansa makeaa mitä teillä on.
Ananas-rahkapiirakka on makeinta. Itse asiassa meillä ei muuta olekaan.
Sopii hyvin. Otan sitä.
Selvä.
Ennen kuolemaa tehtävät asiat:
1. Kerro rakastavasi tyttäriäsi useita kertoja päivässä.
2. Etsi Donille uusi vaimo, joka pitää tytöistä.
3. Nauhoita tytöille syntymäpäiväviestit, kunnes he täyttävät 18.
4. Upea huviretki Whalebay Beachiin.
5. Polta ja juo niin paljon kuin mieli tekee.
6. Sano mitä ajattelet.
7. Ota selvää millaista on rakastella muiden miesten kanssa.
8. Pane joku rakastumaan itseesi.
9. Käy tapaamassa isää vankilassa.
10. Hanki tekokynnet. Tee jotain hiuksillesi.
Ole hyvä. Maailman makeinta rahkapiirakkaa.
Voit pitää kynän niin kauan kuin tarvitset. Olen jo täyttänyt lottokupongin.
Oletko päättänyt mitä teet jos voitat?
Että olenko?
Haluan olla kuin hän. Haluan samanlaisen nenän, -
suun, silmät, -
hiukset, vyötärön...
Aion näyttää niin paljon Cheriltä, että ihmiset pysäyttävät minut kaupassa ja sanovat:
''Eikö ollutkin kamalaa, mitä Sonnylle tapahtui?"
Mitä sanot?
Minusta se on vitun typerä idea.
Laskin vain leikkiä. Cher on upea.
Penny ja Patsy. Paistoin ison pinon ohukaisia. Ellette tule heti, niin syön ne itse.
Tullaan, äiti.
- Huomenta, nuppuinen. - Hei, äiti.
Patsy ei kai halua ohukaisia? Ei ohukaisia Patsylle.
Onko tänään sunnuntai? Onko minulla synttärit?
Ei, mutta arvaa mitä? Viime yönä näin unta, -
että heräsit kuin nälkäinen leijona -
ja söit valtavasti ruokaa.
Viipaloin sinulle. Kas näin.
- Vietkö lapset kouluun? - Mitä?
Leijonista suurin.
Kimppuun, Patsy.
Heippa. Rakastan teitä leijonanpentuni.
Rakastan teitä valtavasti.
Rakastan teitä.
Haluaisin -
jotain erilaista.
Erilaista...
Jotain mikä poikkeaa nykyisestä tyylistäni.
Voisin tehdä palmikot, mutta siihen menisi koko päivä ja keskiviikkoisin olen täällä yksin...
Ei missään tapauksessa palmikoita.
Hiuksesi sopisivat hyvin palmikointiin -
ja pyysit jotain erilaista, joten...
Palmikot ovat kivoja ja ne sopivat hyvin sinulle, mutta -
ajattelin jotain vielä...
- Miten olisi blondi? - Blondi?
Jotain, mikä -
- hiukan elävöittää kasvojani. - Hiukan eloa.
Näinkö?
Harkitsin myös tekokynsiä. Kynteni ovat lyhyet ja...
Kynsienhoitaja on vapaalla keskiviikkoisin.
Voisitteko sitten huomenna tehdä kaiken samalla kertaa?
Palmikoinninko myös?
Harkitsen sitä. Nähdään huomenna. Heippa.
Minulla oli tänään kaksi kokousta -
ja minun piti leipoa auton renkaan muotoinen kakku 300 ihmiselle.
Olen rättiväsynyt.
Kaikenkukkuraksi lonkkaani särkee.
Varaan huomiseksi ajan lääkärille. Polvikin vihoittelee taas.
Se perkeleen kakku painoi ainakin 14 kiloa.
- Entä sinä? Voitko yhtään paremmin? - Voin ihan hyvin.
Viikonlopuksi ennustettiin lumisadetta, mutta siihen en usko.
Inhoan lunta.
Inhoan lumisadetta vielä enemmän kuin vesisadetta.
...koska sinusta ei tule muuta kuin nuhruinen eukko, jonka isä piti ruokakauppaa -
ja äiti oli pyykkäri.
Näillä rahoilla pääsen eroon -
kaikista inhottavista asioista jotka tulevat mieleeni tästä paikasta tai sinusta.
Luulet pitäväsi minua talutusnuorassa.
"Mene tiehesi, Veda, Tule takaisin, Veda."
Ei se noin suju.
Yksin.
Olet aivan yksin.
Et ole ikinä ollut näin yksin. Pelkästään valheet seuranasi.
Menin pesulaan. Puhtaat vaatteet ovat lopussa.
- Mitä saisi olla? - Saisinko kanadalaista olutta?
Hei!
Hei.
- En ole ennen nähnyt sinua täällä. - Et.
Olen pahoillani siitä aamuisesta palmikkojutusta.
Minun ei olisi pitänyt suositella sitä, -
mutta minulla oli hieman outo aamu. Onko sinulla sellaisia?
Ettet vain pysty kohtaamaan maailmaa?
Kampaajan työ on stressaavaa.
Asiakkailla on suuria odotuksia ja joskus ei jaksa kantaa paineita.
Ihmisistä pitäisi tehdä kauniita, mutta joskus se on mahdotonta.
Älä sitä murehdi. Ei minullakaan ollut kummoinen aamu, joten...
Saanko tehdä henkilökohtaisen kysymyksen?
Pidätkö Milli Vanillista?
Tarkoitatko niitä shortseihin pukeutuneita tyyppejä, jotka eivät osanneet laulaa.
Olet väärässä.
He osasivat, mutta tuottaja ei antanut.
Itse asiassa hän kiristi heitä -
uhkaamalla paljastaa kaikki heidän salaisuutensa ja hän vaati palkkiot itselleen.
Se oli niin väärin.
Jälkikäteen he todistivat osaavansa laulaa, mutta kukaan ei enää kuunnellut heitä.
He olivat liian herkkiä musiikkiteollisuuteen.
- Millaisesta musiikista pidät? - Musiikista?
Jestas, en ole kuunnellut musiikkia aikoihin.
Kuuntelin ennen Nirvanaa. Olin kerran heidän konsertissaan, -
se oli heidän viimeinen konserttinsa.
Siellä oikeastaan tapasin mieheni, Donin.
- Hän oli... - Kerro myöhemmin, minun pitää mennä tanssimaan.
Tiskijukka on ystäväni. Palaan pian.
Menen kulman taakse kahville.
Haluaisitko, että tuon sinullekin?
Kiitos, ei.
Haluan sittenkin, kiitos.
Maitoa ja sokeria, kiitos.
Kiitos.
- Kahvisi jäähtyi. - Minua hiukan väsytti.
Pesin ja viikkasin pyykkisi.
Kiitos.
- Unohdinko huuhteluaineen? - Ei, vaan pesuaineen.
Katselitko minua nukkuessani?
Kyllä, hetken aikaa. Anteeksi.
Minkä vuoksi?
Kuorsasinko?
Ei, sinä mumisit. Höpötät jotain unissasi.
Oletko sinä se tyttö? Tyttö sieltä kahvilasta, -
joka kirjoitti siellä äskettäin päiväkirjaa?
Kiitokset takista.
- Onhan se sinun? - On. Voit pitää sen jos haluat.
Ulkona on melko kylmä ja minä olen tottunut siihen.
Vietin Alaskassa kolme vuotta, tai asuin siellä kaksi ja puoli vuotta.
Pärjään kyllä.
Oikeastaan pidän kylmästä. Silloin tuntee olevansa elossa.
Täytyy lähteä. Minulla on kaksi lasta. Ymmärrät varmaan.
Totta kai.
Kiitos.
- Nähdään joskus. - Nimeni on Lee.
Ann.
- Etkö varmasti tarvitse takkia? - En, voit pitää sen.
Hyvä on. En ole käynyt Alaskassa, mutta se on aina kuulostanut hyvältä.
- Älä pelkää, palautan takin. - Ei. Haluan, että pidät sen.
- On mukavaa nähdä se ylläsi. - Se on hieno.
Palautan sen.
Näet asiat selkeämmin nyt.
Havaitset kaikki tukahtuneet elämät ja huokaukset.
Milli Vanilli on kaikkialla.
Etsit asioita joita ei rahalla saa. Nykyään et edes haluaisi tehdä ostoksia.
Et saa mitään tavaroita mukaasi.
Kun olet kuollut.
Silloin tajuaa, että näyteikkunoissa kiiltävillä tavaroilla, -
luetteloiden malleilla, kaikilla väreillä, erikoistarjouksilla, -
Martha Stewartin resepteillä, -
rasvaisilla ruoilla, -
yritetään vain pitää kuolema loitolla.
Eikä se tepsi.
Siten hän huomasi rakastavansa tytärtään niin paljon, -
että hän ei kertonut olevansa hänen äitinsä, -
koska hän ei...
Hän uskoi, että siten pojan vanhempien hyväksyntä olisi helpompi hankkia, -
jotta poika voisi kosia hänen tytärtään ja se oli hänen hartain toiveensa.
Mutta siitä tulikin valtava uhraus, josta koitui hänelle paljon tuskaa.
Isoäiti kertoi kauniin tarinan äidistä, jolle tapahtui paljon kurjia asioita -
- ja se oli tosi surullista. - Jestas, kuinka epätavallista.
Kylvetin heidät ja Penny söi kolme banaanivoileipää -
ja Patsy joi vähän maitoa, vaikkei se enää pahemmin kelpaakaan.
Äiti, isoäidin tarina on elokuva ja hän tykkää siitä hurjasti.
- Ihanko totta? - Kyllä, Joan Crawford.
Joan Crawford, sepä hienoa! No niin, lähdetään.
Patsy, pane se pois. Patsy. Olemme lähdössä.
Minä vain viihdytin heitä, jotta he eivät katsoisi liikaa televisiota.
- Ensi kerralla pidän suuni supussa. - Äiti, en halua mennä huomenna kouluun.
- En halua, en halua. - Tiedetään.
Kiitin, joten lopeta tuo.
- En kaipaa kiitoksiasi. - Hyvä on, otan ne sitten takaisin.
Pidin vain silmällä lapsiasi kun olit ostoksilla. Pyysit itse sitä.
Aivan, pyysin vahtimaan, enkä syöttämään heidän päähänsä typeriä tarinoita uhrautuvista äideistä.
Millaisia tarinoita minun sitten tulisi kertoa? Tuhkimosta ja säälimättömästä äitipuolestako?
- Sitäkö haluat? - Joo!
Muistutat toisinaan isääsi ja enkä pidä siitä.
Olet väärässä, muistutan toisinaan sinua, enkä minäkään pidä siitä.
- Anteeksi, tukkasi on todella takkuinen. - Patsy valittaa aina.
Ole kiltti, älä kiusaa häntä. Sinäkin valitat aina harjatessani hiuksiasi.
- Miksi sinun on niin tehtävä? - Enkä kiusannut.
Sanoit hänen aina valittavan, eikö se ole kiusaamista? Minusta on.
En kiusannut häntä.
- En minä aina valita. - No niin, lopetetaan nyt.
Nyt nukkumaan.
Hyvää yötä, marakatti-tyttö. Haitko kissanpennun?
- Joo. - Laitetaan peitto päälle.
Öitä, kamu. Enkö saa antaa sinulle suukkoa?
- En kiusannut häntä. - Penny, enkö sanonut, että lopetetaan?
Hyvää yötä.
Olet tosiaan samanlainen kuin mummo.
Hei. Maistuuko kananpojan tähteet?
Etkö aio tervehtiä?
Montako kaljaa kittasit?
Tuota, yksi tai kaksi tai -
neljä. En ole varma.
- Haluatko kanaa vai et? - Haluan pusun.
Haluan kunnon suukon.
Ota vähän kanaa.
Hienoa. Kanaa.
Tämä on hyvää.
- Ovatko tytöt olleet kauan vuoteessa? - Kyllä, jonkin aikaa.
Penny kiusasi taas Patsya. Toruin häntä ja hän alkoi kiukutella minulle.
- Kiukutteliko hän sinulle? - Kyllä, hiukan.
Aloimme tänään rakentaa uima-allasta Rushmoreen.
- Niinkö? - Siitä tulee kuunsirpin muotoinen.
Siitä tulee huikea.
Näillä ihmisillä on kolmekerroksiset talot, veranta kuin elokuvassa "Tuulen Viemää" ja muuta.
- Se on kaunista. - Oletko onnellinen?
- Tarkoitin sitä uima-allas juttua. - Kyllä, se on ihan hyvä.
Se ei ole samanlaista kuin tehdastyö, mutta parempaa kuin ei mitään.
- Lähden töihin. - Jätätkö minut yksin nakertamaan kylmää kanankoipea?
Voit halutessasi lämmittää sen, mutta luulin sinun pitävän kylmästä ruoasta.
Miksi et söisi sitä kylmänä?
- Laulaisitko minulle? - En, minun on mentävä töihin.
Tiedät kuinka paljon pidän siitä kun laulat minulle. Ole kiltti.
Vain yksi laulu.
Hei.
Näkemiin.
Hei, nuppuni Penny.
En ole synttäreilläsi, vaikka haluisin sitä enemmän kuin mitään muuta.
Mummo varmasti teki sinulle varta vasten syntymäpäiväkakun, -
johon on kirjailtu nimesi isoin suklaa kirjaimin.
Penny, -
sinun pitää tietää, että kun synnyttyäsi pitelin sinua käsivarsillani, -
niin se oli elämäni onnellisin hetki.
Olin niin onnellinen etten saanut sanaa suustani.
Minä vain hyväilin pikkuriikkisiä jalkojasi ja itkin onnesta.
Ilman sinua en tietäisi, että leijonat syövät ohukaisia tai sänky voi olla lautta.
Pärjäile ja pidä huolta Patsysta.
Se on tietysti hankalaa silloin kun hän saa sinut suuttumaan.
Ei ole helppoa olla isosisko, mutta sinä selviydyt siitä, eikö niin?
Äiti lähettää sinulle miljoonia suukkoja.
Hyvää syntymäpäivää, rakas Patsy.
Olet nyt viisivuotias.
Penny varmaan huolehtii sinusta nykyisin. Eikä hän kiusaa sinua enää.
Kulta, älä sure etten ole synttäreilläsi.
Lupaatko? Muistan ensimmäisen syntymäpäiväsi kuin eilisen päivän.
Muistan kuinka aloit itkeä -
ja et halunnut lopettaa, koska sinua ei miellyttänyt kuinka lauloimme "Paljon Onnea."
Aina kun yritimme laulaa, niin aloit parkua ja huutaa, koska et pitänyt laulustamme.
Hyvää syntymäpäivää, nuppuinen.
Äiti rakastaa sinua hurjasti.
Toivon, että olet onnellinen.
Se ei ole aina helppoa, koska kaikenlaista sattuu, eivätkä ihmiset ole aina sellaisia kuin toivoisit.
Puhu isälle, jos jokin vaivaa sinua, eikö niin?
Ihan totta, hän tietää enemmän kuin luuletkaan. Jos jokin vaivaa tai olet epävarma, -
niin kysy ja hän neuvoo sinua. Isoäiti tietää myös monia asioita.
Toivon hartaasti, että hän kertoo ne sinulle.
Koeta ymmärtää ja ole kärsivällinen mummon kanssa, joohan?
Hän on hyvä ihminen, vaikka siltä ei aina vaikuttaisikaan.
Ne asiat joista hän aina unelmoi, eivät koskaan toteudu.
Yritä ymmärtää häntä ja olla kärsivällinen.
Jos saatte uuden äidin, niin yrittäkää tulla toimeen ja rakastaa häntä.
Älä järjestä hänen elämäänsä ylivoimaiseksi vain uskollisuudesta minua kohtaan -
tai jotain sellaista. Tiedän...
Tiedän ettei se ole samanlaista.
Vaikka mitä tapahtuisi, käyt koulun loppuun.
Siitäkin huolimatta, että se vaikuttaisi olevan syvältä ja tuntuisi mahdottomalta kestää.
Haluaisin kertoa sinulle asioita pojista -
sekä seurustelusta ja sen sellaisesta.
Minusta ei kai olisi siinä paljon hyötyä.
Olin 17-vuotias kun sinä synnyit, Penny.
Olet nyt päivälleen samanikäinen.
Sinun pitää uskoa itseesi.
Sinun pitää uskoa kykyihisi ja sitten toteuttaa asiat.
Paljon suukkoja ja halauksia, -
vaikka et olekaan enää pikkutyttö.
Ann, onko jokin hullusti?
Mikä sinulla on?
Johtuuko se dieetistäsi?
Kuinka sinä voit oksentaa?
Etkai käytä niitä laihdutuspillereitä?
Haluatko tietää miksi oksennan?
Haluatko varmasti tietää?
Koska 8-vuotiaana, -
parhaaksi ystäväkseni luulemani tyttö kertoi kaikille, että olen hutsu.
Oksennan, koska 15-vuotiaana -
minua ei kutsuttu juhliin, joihin ainoastaan olisin halunnut osallistua koko elämässäni.
Koska 17-vuotiaana sain ensimmäisen lapseni ja minun piti kasvaa aikuiseksi yhdessä yössä.
Eikä minulla ole enää unelmia. Ilman unelmia ei voi elää.
Oksennan, koska en ole tavannut isääni sen jälkeen kun hän joutui vankilaan.
En ole saanut häneltä mitään. En edes postikorttia.
Mainoksissa kaikki ovat niin perkeleen onnellisia -
ja päivät pitkät tyttäreni laulavat niitä typeriä vitun mainoslauluja.
Vaikka rukoilisin polviltani, -
niin älä kerro millä laihdutuskuurilla sinä olet.
Hei. Enhän herättänyt?
Ann täällä.
Voinko palauttaa kirjasi?
Niin. Nyt heti.
Sopii. Tiedän paikan.
Olisi pitänyt antaa sinulle sadetakki. Tule sisään.
- Se vähän kastui. - Ei se haittaa.
Mitä on tapahtunut?
Takavarikoitiinko huonekalusi kun et maksanut osamaksuja?
Ei.
Oikeastaan -
suunnittelin eräänä päivänä hankkivani huonekaluja.
En vain löytänyt aikaa sille.
Tarjoaisin kyllä jotain, mutta minulla ei ole mitään.
- Minulla ei ole edes laseja. - Eikö edes keksejä tai mitään?
Ei mitään.
Olisin ostanut jotain, jos olisin tiennyt, että olet tulossa.
Pärjään kyllä ilman keksejäkin.
Kuka vei kaikki huonekalusi?
Joku...
Vei ne.
Etkä halua hankkia uusia, koska ajattelet hänen palaavan luoksesi.
Haluatko käydä istumaan?
Kiitos.
Käykö ne penkistä?
Mitä teit Alaskassa?
Olen maanmittausinsinööri. Kartoitan maata teiden ja siltojen rakentamiseen.
Ennen sitä olin Chilessä.
Ja sitä ennen olin -
Pohjois-Carolinassa -
ja sitä ennen Halifaxissa.
- Minkä nimisiä tyttäresi ovat? - Penny ja Patsy.
Haluaisitko nähdä valokuvan?
Vaikka.
He näyttävät onnellisilta. He ovat sinun näköisiäsi.
Näytänkö minä onnelliselta?
Et.
Näytät kauniilta.
Olet tyttäriesi näköinen.
Oletko ajatellut minua?
Kyllä.
Olen ajatellut sinua paljon.
Liikaa.
Minulla on sisko.
Hän työskentelee eräälle radioyhtiölle pohjoisessa.
Hän tekee nauhoja, joita sitten lähettelee minulle.
Musiikkia, josta hän pitää.
Minulla on viimeisin autossani.
Voisimme mennä kuuntelemaan sitä, jos sinä haluat.
Jos et heti suutele minua, niin alan huutaa.
Turpa kiinni!
Jos et heti suutele minua, niin minä vittu huudan.
Päivää, Ann.
Onko tämä jonkinlaista terapiaa, jolla pääsemme eroon arkuudestasi?
Jotain siihen suuntaan.
Et sitten tullut viime viikolla.
Siinä ei ollut minusta mitään järkeä.
Joudun tekemään sinulle lisätutkimuksia ja ottamaan koepalan.
Ei käy. Olen pahoillani.
En halua niitä.
Minun pitää tuntea, että tämä on minun käsissäni.
En halua lisää kokeita, jos niistä ei ole apua. En halua kuolla täällä.
En halua lapsieni muistavan minua sairaalapotilaana.
Miksi sitten olet täällä?
Tämän paketin takia.
- Haluan sinun pitävän siitä huolta puolestani. - En tiedä. Mikä se on?
Olen nauhoittanut syntymäpäiväviestit tyttärieni jokaiselle syntymäpäivälle, kunnes he ovat 18.
Ja haluat, että minä annan niitä.
- Mikset pyydä tätä aviomieheltäsi? - Koska...
Koska Don hukkaisi ne.
Tai antaisi ne vasta seuraavana, tai sitä seuraavana vuonna, -
tai ehkä hän antaisi ne kaikki kerrallaan.
He eivät ymmärtäisi mitään, jos hän tekisi niin.
Joten sano, että teet sen.
Teen sen siinä tapauksessa, jos lupaat käydä täällä lääkehoidossa joka viikko.
Syömättömyytesi kaiketi lisää pahoinvointiasi.
Kuoleminen ei ole niin helppoa kuin miltä se näyttää, -
mutta ei ole mitään syytä jatkuvasti tuntea vointiaan kamalaksi.
Se on vain...
Tavallaan pelkään, että jonakin päivänä tulen tänne, enkä lähdekään enää pois.
Minulla on niin paljon asioita, joita pitää tehdä ennen kuolemaa.
- Minun täytyy tehdä ne, tai... - Annan sinulle vain kipulääkkeitä.
Lupaan ettemme tee enää kokeita. Annamme vain jotain kipua lievittävää.
Kumminkin...
Toin sinulle karkkia.
- Pidätkö siis huolta kaseteista? - Totta kai.
Sanotaanko sen vaikka kuuluvan hoitoosi.
Luoja, nämä karkit ovat hyviä.
En ymmärrä.
Laskujeni mukaan en ole voinut syödä 1500 kaloria enempää.
Teoriassa tarvitsen 2000, joten minun olisi pitänyt laihtua.
Punnitsin itseni ennen töihin lähtöä, ja olen lihonut päivässä lähes puoli kiloa.
Sen täytyy johtua aineenvaihdunnasta.
Hitaasta aineenvaihdunnasta pitäisi saada korvausta, -
jonkinlaista vähennystä.
Laurie, tulisitko syömään huomenillalla?
- Mielelläni. - Hienoa.
Mielellään dieettiruokaa. En halua pilata dieettiäni.
Supermarketissa on viileää, ja pidän siitä.
Ihmiset lukevat lempituotteidensa selosteet huolellisesti, -
nähdäkseen paljonko lisäaineita niissä on.
Huokaistuaan, he laittavat tuotteen kärryyn aivan kuin sanoisivat:
"Se ei ole hyväksi minulle, eikä perheelleni, mutta se on hyvää".
Sitä vain ei tule ajatelleeksi kuolemaa supermarketissa.
60 dollaria ja 48 senttiä.
Tytöt, syökää perunamuusinne loppuun.
Voi luoja, nämä kylkipalat ovat hyviä.
Miten sait nämä näin mureaksi? Itse en onnistu koskaan näissä.
Laitan ne maitoon pariksi tunniksi likoaman.
Maitoon pariksi tunniksi likoamaan.
Pitää yrittää muistaa tuo.
Patsy, älä leiki ruualla. Ann, sano Patsylle ettei leiki ruuan kanssa.
Tee niin kuin isäsi käskee. Lopeta ruualla leikkiminen.
Keskity syömiseen.
Sillä leikkiminen on hauskempaa, kuin syöminen.
- Syöminenkin voi olla hauskaa. - Miten niin?
Siksi että...
Teet uusia asioita.
Sinä kokeilet uusia asioita, ja se on hauskaa.
Perunamuusi ei ole uutta. On hauskempaa leikkiä sillä.
Laurie, otatko lisää kastiketta? Tässä, Don teki sen ihan itse.
Hyvänen aika. En tiennyt, että miehesi kokkaa.
En tiennyt, että kokkaavia aviomiehiä onkaan.
Ei sitä voi kutsua kokkaamiseksi. Lisäsin vain hunajaa pullolliseen grillauskastiketta.
Parempi kuin ei mitään.
Olisit voinut valehdella, että teit koko hoidon.
Don ei ikinä valehtelisi, eikä hän edes osaisi.
- Miten te kaksi tapasitte? - Tapasimme Nirvanan konsertissa.
Itse asiassa se oli viimeinen Nirvanan konsertti ennen kuin Kurt Cobain...
Ei kai.
Säästittekö liput? Ne olisivat varmaan nyt omaisuuden arvoisia.
Ei, emme säästäneet.
Olimme liian innoissamme säilyttääksemme ne.
Ann itki koko konsertin ajan.
En oikeastaan tykännyt Nirvanasta silloin, -
joten katselin kyllästyneenä ympärilleni, -
silloin näin Annin.
Kauniin tytön itkemässä silmät päästään.
Menin hänen luokseen ja tarjosin nenäliinaa, -
mutta minulla ei ollut nenäliinaa. Minulla ei ollut edes paperia, -
joten riisuin paitani ja annoin sen hänelle.
- Niin me tapasimme. - Tuo oli todella romanttista.
- Saanko lisää perunamuusia? - Totta kai.
Sinä olet possu.
- Hän on pohjimmiltaan mukava ihminen. - Jeesus sentään, Ann.
- Puhu hiljempaa. - Penny on oikeassa.
Se nainen söi kahdeksan, -
valtavaa kylkipalaa. Näitkö minkä kokoisia ne olivat?
Tiedän, mutta...
Valtavia.
Hänen sulhasensa jätti hänet päivää ennen häitä.
Kutsuiko sulhanen hänet "kaiken mitä voit syödä-kisaan",-
- ja häneltä perittiin kolminkertainen hinta. - Tuo ei ole hauskaa, Don.
Ruoka voi olla hauskaa.
Hän on oikeasti mukava.
Viime aikoina hänellä on ollut jonkinlainen pakkomielle.
Päinvastoin kuin sinä viime aikoina.
Se johtuu anemiasta. Käyn hakemassa vitamiineja sairaalasta tällä viikolla.
Haluatko, että tulen mukaasi?
Ei. Älä huolehdi, pärjään kyllä.
Selvä.
Tajusin tänään, kuinka onnekkaita olimme, kun tapasimme sinä iltana.
Kaikesta huolimatta, -
vaikka asummekin tässä luukussa, -
ja vaikka koskaan ei ole varaa mihinkään uuteen, -
eikä mahdollisuuksia lähteä lomalle.
Et ole kertaakaan valittanut.
Et kertaakaan.
Haluaisin...
Haluaisin olla parempi sinulle.
Rakastan sinua, tiedäthän sen?
Älä ikinä unohda sitä.
Rakastan sinua.
- Mitä sinä teet? - Lakaisen.
- Mitä te teette? - Olen noitakuningatar, -
ja opetan pikku noidalle loitsuja.
- Minä olen pikku noita. - Ihanko totta?
Minkälaisia loitsuja teette?
Ihan tavallisia loitsuja, muutamme sammakoita autoiksi ja liskoja lentokoneiksi.
Tiedätkö miten se tehdään? Voitko opettaa minuakin?
Toki!
Hei, mitä kuuluu. Minä olen Ann.
Olet näköjään tavannut jo Pennyn ja Patsyn.
- Kyllä. Minäkin olen Ann. - Niinkö?
Niin sitä pitää. Hauska tutustua.
- Oletko juuri muuttanut? - Kyllä, pari päivää sitten.
Yritin tässä juuri hoitaa pihaani.
- Näyttää hyvältä. - Lapsesi ovat suloisia.
Heillä on koreat puvut.
Tämä voi olla outo kysymys, koska olemme vasta tavanneet.
Olen menossa hetkeksi asioille, ja koska mieheni sekä äitini eivät ole kumpikaan palanneet vielä, -
ajattelin voisitkohan pitää lapsiani silmällä seuraavan puolentunnin ajan?
- Ilman muuta. - Oletko varma?
Kyllä, olen täällä koko päivän, ja he olivatkin näyttämässä minulle, miten tehdään taikoja.
Koeta pärjätä. He ovat tosi hyviä taikomaan. Kiitos paljon.
Hei sitten, kaverit. Muistattehan käyttäytyä?
Ann vahtii teitä hetken aikaa.
- Kiitos paljon. - Ei mitään.
Kertokaahan kumpi teistä on Patsy ja kumpi Penny?
- Hei. - Hei.
Minuun sattui, kun ajattelin, ettet ehkä tulekaan.
En aluksi aikonutkaan.
Olen iloinen, että tulit.
- Onko se siskosi tekemä nauha? - Kyllä.
Haluaisitko tanssia?
... ja pieni merenneito sanoi taksikuskille:
"Haluan nähdä New Yorkin. Näytäthän minulle New Yorkin?"
Koska se on niin iso, ettei sitä voi vain kävellä ympäri.
Joten taksikuski vei hänet katsomaan Empire State Buildingia.
Se on niin korkea, että siinä on kaksi hissiä, -
koska ei ollut niin pitkää vaijeria, että olisi voinut rakentaa vai yhden, -
joten piti rakentaa kaksi. He menivät ensimmäiseen hissiin, -
ja sitten toiseen hissiin, joka on nopea kuin raketti, -
ja he pääsivät lopulta Empire State buildingin katolle.
Pieni merenneito katsoi alas ja sanoi:
"Voi luoja. Ihmiset näyttävät muurahaisilta, he ovat niin pieniä... "
Hei, kaverit.
Olimme noitia ja prinsessoja.
Ann letitti hiuksemme.
He ovat niin kauniita. Kiitos, Ann. Anteeksi, että minulla kesti.
Ei se mitään. Meillä oli todella hauskaa.
- Olitteko te kunnolla? - Kyllä.
Haluatteko noidan hatut päähänne?
Voitko kertoa tarinan merenneidosta ja taksikuskista huomenna loppuun?
Totta kai. Mielelläni.
Antakaa Annille hyvänyönsuukko.
Meidän täytyy mennä kylpyyn ja syömään, -
mutta ehkä voimme tulla takaisin kuuntelemaan tarinan loppuun.
Kiitos paljon, Ann. Mennään.
- Ann. - Niin.
Keitän kahvit. Haluatko tulla kylään?
Mahtavaa. Teen tämän vain loppuun.
Selvä.
- Haluatko sokeria? - En, näin on hyvä.
- Et kai ole dieetillä? - En. Pitäisikö?
Ei. Minulla on vain eräs ystävä, jolle dieetti ja kalorit ovat pakkomielle.
Tylsää.
Olen nähnyt liian monen ihmisen sairastuvan anoreksiaan tai bulimiaan.
Olen sairaanhoitaja, -
joten en välitä kiloista.
- Sinulla on todella suloiset lapset. - Eivätkö he olekin mahtavia?
- Haluatko sinä lapsia? - En varmaankaan.
Miksi et?
Onko sinusta epäviisasta synnyttää lapsia tähän maailmaan?
Vai etkö vain ole löytänyt oikeaa miestä?
En ole.
Ei se siitäkään johdu.
Luuletko, ettet voi saada lapsia?
En. Tai itse asiassa en tiedä.
Olin viimeistä vuotta sairaanhoitajakoulussa, -
ja olimme työharjoittelussa lastensairaalassa.
Olin päättänyt erikoistua lapsiin, koska olin aina pitänyt lapsista.
Saattaa johtua siitä, että olin ainoa lapsi.
En minä tiedä. Joka tapauksessa, -
eräänä iltana, kun olin työvuorossa, minua pyydettiin auttamaan synnytyksessä.
Synnytys oli myöhässä.
Hän odotti kaksosia ja lapset olivat vaarassa.
Päätettiin tehdä keisarinleikkaus, ja äiti nukutettiin.
Ja...
Lapset olivatkin siamilaiset kaksoset.
Niillä oli yhteinen rintakehä, yhteiset keuhkot...
Ne eivät juuri itkeneet. Eivät ne olleet kauhean näköisiä.
Ne näyttivät ihan tavallisilta lapsilta.
Mutta...
Niillä ei ollut mitään mahdollisuuksia selvitä hengissä.
Se oli mahdotonta.
Laitoimme ne keskoskaappiin, kun lääkäri ja isä keskustelivat mitä pitäisi tehdä.
Niiden isä ei halunnut edes nähdä lapsiaan.
Lapset päätettiin ottaa pois keskoskaapista, -
ja odottaa niiden kuolevan.
Minä tarjouduin olemaan niiden kanssa, kunnes...
En kestänyt ajatusta, että ne kuolisivat yksin kolkossa sairaalahuoneessa.
Ne elivät 30 tuntia.
Pidin niitä sylissäni koko sen ajan.
Lauloin jokaisen osaamani laulun.
Lauluja maailmasta, jota ne eivät koskaan tulisi näkemään.
Ne vain kuihtuivat pienemmäksi käsissäni.
Ensin kuoli poika, -
ja kuusi tuntia myöhemmin tyttö.
Sen jälkeen erikoistuin vanhustenhoitoon.
Olen pahoillani, Ann.
En tiedä, miksi kerroin sinulle tämän tarinan. Kiitos kahvista.
Minun on parasta lähteä. Olen pahoillani.
Haluatko tulla syömään ensi viikolla?
- Oletko varma? - Kyllä, olisi mukavaa, jos tulisit.
Tytötkin ilahtuisivat siitä, -
koska sinun täytyy kertoa merenneito- tarina loppuun. He pitivät siitä.
Kerron mielelläni. Se on sentään onnellinen tarina.
Kiitos paljon, tulen mielelläni.
Lue minulle jotain. Lue jotain, mitä olet itse lukemassa.
Luen tällä hetkellä erittäin surullista kirjaa.
Kaunista, mutta surullista.
Se ei voi olla niin surullinen tarina, jonka kuulin tänään.
- Kerro se minulle. - En voi.
Se tekee minut liian surulliseksi.
Et halua kertoa sitä, koska se kuuluu elämääsi, -
etkä halua minun tietävän mitään elämästäsi.
Pidän siitä, ettet kysy mitään elämästäni.
En kysy mitään, koska olen oppinut, ettei se kannata.
Kun katsoo jotain ihmistä kunnolla, -
voi nähdä 50 prosenttia -
siitä keitä he ovat, -
ja halu tietää loputkin, on se mikä tuhoaa kaiken.
Sen olen oppinut.
Kuka sitten veikin huonekalusi, taisi antaa aikamoisen opetuksen?
Mitään muuta hän ei jättänytkään.
- Haluatko tosiaan, että luen sinulle? - Kyllä. Lue minulle jotain.
Hyvä on.
Valitse kohta.
John Berger, "Matkalla alttarille".
"Hänen voimansa hiipuvat vähitellen.
Siellä ei ole yötä, eikä tähtiä, -
vain kellari, josta hän ei pääse pois ja minne kukaan ei voi jäädä.
Lääkkeet tekevät hänet huonovointiseksi, mutta estävät häntä kuolemasta.
Vähäksi aikaa.
Kaikki pelkäävät. Minä pelkään."
Oliko se noin huono?
Ei, pidin siitä kyllä.
En vain haluakaan, että luet enää.
Minä valehtelin.
Kun sanoin: "Katsoessa jotakuta, tietää hänestä 50 prosenttia."
Sinua katsoessani, -
hyvä jos näen kymmenen prosenttia -
ja se kymmenen prosenttia...
Ei lainkaan hassumpaa, vai mitä?
Tänään on syntymäpäiväni. Toivota onnea.
Hyvää syntymäpäivää, äiti.
Aiotko käynnistää auton?
Minun pitää kertoa jotakin.
Lienee vakavaa, muuten kertoisit sen ajaessasi.
Minun pitää saada tietää missä isäni on.
Aiotko mennä tapaamaan häntä?
Ärsyttääkö se sinua?
Ei.
Ei edes se saa minua enää suuttumaan.
Tähän samaan aikaan viime vuonna, syntymäpäivänäni, -
ajattelin, että pitäisi tehdä jotain, en tiedä miksi.
Joten meikkasin itseni, puin ylleni uusimmat vaatteet mitä löysin -
ja menin baariin.
Tilasin viskiä -
ja aloin juttelemaan baarimikon kanssa.
Hän oli vasta poikanen -
ja hän oli vasta aloittanut hotellissa ensimmäisen työnsä.
Juttelimme niitä näitä, -
ja tulin kertoneeksi, että on syntymäpäiväni.
Viisi minuuttia myöhemmin -
hän toi minulle pähkinäkulhon, johon oli laitettu kynttilä.
Ja...
Minä purskahdin itkuun.
Itkin niin, että poika pelästyi.
Hän sammutti kynttilän ja piilotti pähkinät.
Sanoin hänelle: "Älä sammuta kynttilää. Älä piilota pähkinöitä."
Koko vuoden olen ajatellut -
niitä pähkinöitä ja sitä miten aloin itkemään.
Joten tänä vuonna leivoin itselleni kakun.
Sillä jos olisin vielä mennyt siihen baariin, poika olisi saanut sydänkohtauksen.
Käynnistä auto.
Viisi minuuttia.
Sinäkin olet melkein valmis.
- Sattuuko? - Ei.
Hän hoitaa loistavasti kynsiä. Älä anna hänen laittaa hiuksiasi, -
mutta hän on paras kynsienhoitaja.
Minulla on manikyristintutkinto.
Minua eivät hiukset kiinnosta.
Hoidan vain käsiä.
Pidätkö siis myös Milli Vanillista?
Olen Segoviasta. Siellä ei asu ketään Milli Vanillia.
Milli Vanilli on maailmankuulu.
- Kiitos paljon. - Kiitos.
Nähdään taas.
Ei.
Eikö?
Tiesitkö, että letit sopivat sinulle. Ne näyttävät todella hyvältä.
- Ihanko totta? - Kyllä.
Hei sitten.
Terve.
Hei.
Mitä kuuluu, Ann?
Tässä ovat Penny ja Patsy. Penny on kuuden vanha ja Patsy neljä.
He ovat kauniita nuoria neitoja. Et ainakaan ole haaskannut aikaasi.
Niinkin voisi sanoa.
- Entä aviomiehesi? - Don.
Hän rakentaa uima-altaita.
- Uima-altaitako, ei hassumpaa? - Kyllä, hänellä menee ihan hyvin.
Minäkin teen töitä täällä.
Ompelen urheilukenkiä.
- Tiesitkö, että urheilukenkä voidaan tehdä jopa 86:sta eri osasta? - En.
Me ompelemme täällä kengänsivut ja toisessa vankilassa ne tehdään valmiiksi.
- Se on hyvää työtä. - Uskon sen.
Ihmiset tulevat aina tarvitsemaan kenkiä.
- Äitisi varmaan vihaa minua vieläkin. - Isä, äiti vihaa kaikkia.
Niin, mutta veikkaan, että minua eniten.
Silloin tällöin, kyllä.
Jotkut meistä -
eivät vain pysty elämään odotusten mukaan.
Vaikka kuinka kovasti yrittää, ei vain pysty siihen.
Niin kai.
- Uskothan minua? - Kyllä.
Minä uskon sinua.
Se on rankkaa.
Kun ei pysty tekemään onnellisiksi niitä, joita rakastaa.
Ihan kuin rakastaisit heitä, mutta...
Et pysty rakastamaan heitä kuten he haluaisivat. Tiedätkö mitä tarkoitan?
Jos lähetät lastesi kengännumerot, voisin tehdä heille kengät.
Hyvä on.
Haluan koskettaa kasvojasi.
Muistan miltä ne tuntuivat.
Olen unohtanut monia asioita, mutta muistan sen. Minä muistan -
miten sinulla oli tapana, kun lähdit ulos, laittaa levy soimaan -
ja sen jälkeen lähdit saman tien.
Pidin siitä, että kuulin musiikkia talosta kävellessäni katua pitkin.
- Se oli todella kaunista. - Niin oli.
- Se oli aina sama levy. - Se oli "Serenadi Muulille".
Se oli todella kaunista.
Pidäthän huolen itsestäsi, isä?
Kyllä, pidä sinäkin itsestäsi.
Ja muista lähettää tyttöjen kengännumerot.
Muistan.
Penny, hyvää koulupäivää. Anna suukko.
Vietä hauska päivä.
Toivon, että voit paremmin, äiti. Haluan sinun voivan paremmin.
- Vietäthän hauskan päivän? - Hei.
Hei, Patsy.
- Halaa minua, äiti. - Minä halaan sinua.
- Miltä tämä hali tuntuu? - Hyvältä.
- Minun täytyy mennä. - Pitääkö sinun mennä jo kouluun?
Selvä. Tiedän sinulla olevan kiire.
Oletko varma, että tämä johtuu anemiasta? Ehkä meidän pitäisi käydä toisella lääkärillä.
Ei. Tämä johtuu anemiasta. He tekivät ainakin miljoona koetta.
Olen ottanut vitamiinini. He käskivät minun vain levätä.
- Pidin teistä huolta, kun sairastitte, nyt on teidän vuoronne. - Selvä.
- Varmaankin pidän sinun huolehtimisestasi. - Katsotaan onko sinusta mihinkään.
Hei sitten.
Don, -
haluan sinun ymmärtävän, miksi en kertonut kuolevani.
Se oli kuin -
ainut lahja, jonka kykenin antamaan sinulle ja tytöille -
säästääkseni teidät sairaalareissuilta, stressiltä, sekä siltä ainaiselta odottamiselta.
Jos ajattelet asiaa, niin tiedät minun olleen oikeassa.
Nyt sinun täytyy olla onnellinen -
ja katsoa tyttöjen perään ja pitää huoli, että hekin ovat onnellisia.
Keksi minusta ihania tarinoita.
Älä anna heidän olla surullisia, kun he muistelevat minua.
Muistuta heitä vain mukavista asioista joita teimme yhdessä.
Rakastan sinua, Don.
Sinä riisut aina paitasi ja pyyhit kyyneleeni.
Valitan epävireisyyttä, mutta niinhän ääneni aina oli.
Hei, äiti.
Sinä luultavasti et koskaan anna anteeksi, että en kertonut kuolevani.
Sinulla on yksi syy lisää, mistä syyttää maailmaa.
Rakastan sinua ja tiedän sinun rakastavan minua.
Tiedän sinun jumaloivan tyttöjä, -
joten pyydän, -
kerro se myös heille.
Yritä näyttää heille joka päivä, että rakastat heitä.
Yritä nauttia elämästä, edes vähän.
Ehkä jossain vaiheessa voisit käydä jopa treffeillä. Se olisi hauskaa.
Tai voisit laittaa ilmoituksen lehteen. Sinun pitäisi pitää hauskaa.
Olet kaunis ja sinulla on hyvä sydän.
Yrittäisit vain nauttia asioista enemmän.
Autathan Donia.
Voit kertoa tytöille mitä tarinoita haluatkin, jopa Joan Crawfordin elokuvista.
Siskosi osaa todellakin valita oikeat kappaleet.
- Tykkäätkö? - Kyllä, loistavaa.
- Blossom Dearie, oletko kuunnellut häntä? - En. Mitä se on?
Blossom Dearie. Hän on aivan mahtava.
- Hän laulaa yhä, vaikka on jo 83-vuotias. - 83?
Hän soittaa pienellä klubilla, kiinalaisen salongin takana.
Hänellä on heleä ääni, hintelä vartalo ja paljon karismaa...
- 83. - Aivan. Hän on 83.
Haluaisin viedä sinut sinne.
Ann, on niin monia paikkoja joihin haluaisin viedä sinut.
Kerro niistä paikoista.
Hyvä on.
Etelä-Chilessä on häikäisevä autiomaa.
Puhtaan valkoista ja tasaista silmänkantamattomiin -
ja ainut asia mikä rikkoo horisonttilinjan, -
ovat pienet siniset talot.
Aamulla taivas on täysin vihreä.
Kuin aika pysähtyisi.
Argentiinassa on jäätynyt järvi.
Kevään saapuessa, kun ilma käy leudommaksi, -
jättimäiset, talon kokoiset jääkimpaleet, -
liukuvat alas vuoristosta järveen.
Sydän pomppaa ulos rinnasta. Se on pelottavaa.
Meksiko ja Alaska...
Onko kaikki kunnossa?
Mikä hätänä?
En tule koskaan näkemään noita paikkoja.
Mikä on hätänä?
- Etkö halua kertoa minulle? - Olen pahoillani, Lee.
- Minun täytyy päästä pois täältä. - Hyvä on.
Tarjoilija, saisinko laskun? Kiitos.
Olen aina halunnut käydä täällä.
Voisitko pyytää heitä pakkaamaan tämän mukaan?
- Totta kai. - Kiitos.
Nähdään ulkona.
Sinun täytyy lähteä.
Hän voi tulla milloin vain. Hän työskentelee lähistöllä.
Parempi, että hän tulee hakemaan minua. Näin tapahtuu silloin tällöin, joten...
Minun on kerrottava sinulle heti jotakin.
- Lee... - Minä rakastan sinua.
Olen rakastunut sinuun.
Maailma olisi paljon pahempi, jos sinua ei olisi.
Tunnen haluavani olla kanssasi loppuelämäni.
Mukana siinä kaikessa, kiihkossa, hermoromahduksissa,
tuskissa, iloissa ja peloissa...
Minä haluan...
Haluan saada koskettaa sinua koko ajan. Haluan pitää huolta sinusta ja tytöistä.
Haluan jopa hommata miehellesi kunnon työpaikan ja hankkia sinulle talon, -
- jossa ei ole pyöriä... - Ole varuillasi.
Tuo kuulosti klassiselta "olen rakastunut-tapaukselta".
Minä olen rakastunut.
Olen klassisesti rakastunut.
Klassinen aviomiehesi, joka saapuu milloin vain, -
ja klassinen masennus, joka valtaa minut aina kun lähdet hänen kanssaan.
Ja itku, -
ja kyyneleet.
Minä menen.
En sitten halua nähdä sinun poistuvan jonkun miehen kanssa, jota et tunne, -
joten jään vahtimaan.
Ellei se sitten ole miehesi.
Ann, minulla on huono omatunto.
Minä kutsuin sinut syömään ja sinä joudut tekemään kaiken.
Ei se mitään, eikä minun tarvitse kuin lämmittää tämä.
En ymmärrä, miksi sinun piti mennä tuossa kunnossa ravintolaan.
Minähän kerroin, että tunsin oloni paremmaksi.
Pahan anemian kanssa ei sovi leikkiä. Sinun pitäisi levätä.
Niin, tottele sairaanhoitajaa, Ann.
- Ann, Ann, Ann! - Sehän oli hauskaa.
- Voitte pestä kätenne, tämä on valmista. - Menkää pesulle, tytöt.
- Don. - Niin?
- Sinä myös. - Käskystä, rouva.
Sitä rukoilee, että tämä olisi elämä ilman itseään.
Sitä rukoilee, että tytöt rakastaisivat tuota naista, jolla on sama nimi kuin itselläkin, -
ja että aviomies rakastuisi myös häneen. He voisivat elää naapuritalossa -
ja tytöt voisivat leikkiä vaunussa nukeilla. He eivät juurikaan muistaisi äitiään, -
joka nukkui päivät ja leikki sängystä käsin.
Sitä rukoilee onnellisten hetkien olevan niin voimakkaita, -
että kaikki heidän ongelmansa tuntuisivat mitättömiltä niiden rinnalla.
Et tiedä mitä tai ketä rukoilet, mutta rukoilet.
Elämää jota ei voi saada, ei voi kaivata, -
koska siihen mennessä on jo kuollut.
Kuollut ei tunne mitään, ei edes kaipausta.
Rakas Lee.
Tämän kasetin saatuasi, tiedät minun olevan kuollut.
Ja kaiken muun...
Olet ehkä vihainen minulle, loukkaantunut tai surullinen, -
tai olet kaikkea samanaikaisesti.
Haluan sinun tietävän, että minäkin rakastuin sinuun.
En uskaltanut kertoa sinulle, koska luulin sinun jo tietävän.
Enkä tajunnut, että minulla olisi näin vähän aikaa.
Aika onkin ainoa asia, mitä minulla ei ole ollut tarpeeksi lähiaikoina.
Elämä on parempaa kuin luuletkaan, rakkaani.
Minä tiedän, koska rakastuit minuun, vaikka näit vain...
Mitä se olikaan, sanoitko kymmenen prosenttia?
Vai viisikö?
Ehkä jos olisit nähnyt kaiken, et olisi pitänytkään minusta.
Tai olisit pitänyt minusta kaikesta huolimatta.
Emme kai saa koskaan tietää.
Ja lopuksi, Lee... Herran tähden, maalaa seinät ja osta huonekaluja.
Onko selvä? En halua, että seuraava nainen jonka viet kotiisi, -
saa väärän kuvan sinusta ja karkaa ennen kuin oppii tuntemaan sinut.
Kaikki eivät ole yhtä hulluja kuin minä.
Pidin tanssimisesta kanssasi.